Йоханес Хадлауб
Целува тя дете

Превод от немски: Венцеслав Константинов, —

chitanka.info

Видях я как прегръщаше дете —

това душата ми погали.

Притискаше го, милваше го тя

и любовта ми се разпали.

Държеше личицето белоснежно,

докосваше го с устни и страни.

О, как целуваше го нежно!

А то искреше, сякаш че бях аз —

прегръщаше я доверчиво

и като че топеше се от страст.

То беше толкова щастливо!

При гледката в мен завист забушува

уви, защо не бях това дете,

та тъй и мене да целува!

Но в миг от нея то се отдели

и аз го взех нетърпеливо.

Потръпвах — милвала го беше тя,

сега притисках го щастливо.

Държах го, както тя го бе държала.

Целувах го по същите места.

Усещах сладостна премала!

„Едва ли ти по нея страдаш тъй —

говорят ми със присмех злъчен, —

изглеждаш здрав, а не болнав и блед,

съсухрен, от любов измъчен.“

Не виждат, че от горест се раздирам.

Една надежда само ме крепи,

напусне ли ме тя — умирам!

ок. 1300

Заслуги

Имате удоволствието да четете тази книга благодарение на Моята библиотека и нейните всеотдайни помощници.

http://chitanka.info

Вие също можете да помогнете за обогатяването на Моята библиотека. Посетете работното ателие, за да научите повече.